Prevod: RETAiL Tehnična Obdelava: BLiNK.si
VŠEČKAJTE NAŠO FACEBOOK STRAN: Crazy Srbin Production
Rodila sem se poleti 1977 v kalifornijskem Los Angelesu.
Moj oče John Kinney je to izvedel dva dni pozneje,
ko je dobil telegram na otok Mikonos.
Tam je režiral film.
Menda je deževalo.
Telegram je bil moker in v grščini.
Kamerman mu ga je prevedel.
"Čestitam! 2,8 kg je težka, ime ji je Alice."
Šampanjec je menda tekel v potokih.
SPET DOMA
Očetovi filmi so odražali duha generacije.
V spalnici je našel resnico, v ljubezni agonijo,
v vsem skupaj pa humor.
V nekrologu v "Timesu" so mu rekli "komični pesnik".
Povem vam, da bi mu bil izraz zelo všeč.
Užival je v delu, spoštovali so ga, uspel je.
Zato si je kupil tak avto
in hišo, v kateri sem živela vsak drugi konec tedna.
Zasebno pa ni bil tako uspešen.
Imel je več žena ... In še več ljubic.
Priznaval je, da je sam kriv za propad svojih zvez.
Sploh za zvezo z zadnjo ženo.
Mojo prelepo mamo Lilian.
Očeta je spoznala pri 22-ih.
Bila je 26 let mlajša od njega.
Njuno razmerje je bilo burno,
obsojeno na propad.
Po mojem četrtem rojstnem dnevu sta se ločila.
Na mamino žalost
je to navdihnilo očetova najboljša dela.
Zadnje dejanje naj bi navdihnila kar jaz.
Ni bil čustven, za moj rojstni dan pa se je raznežil.
Vsako leto mi je govoril isto:
"To je tvoj dan, Alice. Tvoje leto. Prihodnost je tvoja."
Mama, si notri? -Trenutek!
Mama, si pozabila na sušo? -Saj res.
Mama, odpri! -Odpri vrata!
Že grem.
Vse najboljše! -Ljubi dušici, pridita.
Si v redu? -Ja, krasno.
Moj rojstni dan je. Pa rada vaju imam.
Katera bi palačinke? -Jaz! -Jaz!
Kaj pravita? Prvi dan v novi šoli. Sta živčni? Vznemirjeni?
Zelo vznemirjena. -Živčna. Hudo.
Me lahko sune kap? -Ne. Te pa razumem.
Velika reč je. Ti zavrtim najljubšo pesem?
Ali bi se rada pomenila, kaj te žuli?
Nočem trapastih vaj tistega doktorja.
Mi ne more dati antidepresivov?
Isabel, kot rečeno, nisi potrta.
Izčrpana, obupana sem, skrbi me.
Ne uživam več v stvareh, v katerih sem.
Glasbo prosim. -In nisem edina.
Depresija prizadene 20 milijonov Američanov.
Kje si to slišala? -V reklami za zoloft. Jasno.
Malo dramatiziraš, Iz. Prvo uro boš prišla ...
O, ne! -Kaj si pozabila?
Seznam poletnega čtiva. -Nič hudega.
Peljem vaju v šolo in grem po seznam.
Prevzemi odgovornost. -Trudim se. -Prav.
Pošlji mi e-pošto, natisnila jo bom v knjižnici.
Vidiš? -Če bo čas in če bom lahko.
Tukaj smo. Super se bosta imeli.
Šola je lepša od tiste v New Yorku.
Drevesa ima in sonce. In zabavno poslikavo.
Vaju pospremim? -Ne! -Ne!
Enoglasno.
Po šoli imamo družinski sladoled,
prespita pa pri babici.
Ji boš povedala, da zaspim ob 21.00? -Ob 20.45. Ja, bom.
Rada te imam. -Enako.
Lepo se imej. -Bom.
Živjo. Dobrodošla. -Živjo.
Isabel, saj bo šlo. Lepo si oblečena.
Zabavna si in pametna. Kulska. Mestna frajla.
Mama ... -Vse bo v redu. Obljubim ti.
Najbrž res. Vseeno bi šla raje domov.
Saj boš šla. -V New York sem mislila.
Vse najboljše, mama. -Hvala, ljubica.
Lepo se imej!
Tu je pločnik slavnih.
Zamujate s plačilom. -Vem.
Še pet ur potrebujemo.
Dobil boš svoj denar.
Nismo socialna ustanova. Ven morate.
V krogu se vrtimo, Rajeesh.
Nismo mislili tako dolgo ostati.
Samo malo časa potrebujemo.
Spokajte! Takoj! Gremo!
Zelo težiš, malo nerazumno.
Kaj počneš? -Policijo kličem.
No?
Preobleči se moram. Pozna bova. -Kaj je rekel?
Nor je. Indijci me ne marajo.
Teddy, si?
Nimaš načrta? -Gledaš ga.
Dovolj, posvetimo se sestanku.
Greva čez scenarij?
Jaz sem Sam, ti pa Jane. -Jaz bom Sam.
Prav, jaz bom Jane. -Enotni moramo biti.
Slišal sem,
da mrcvarijo krasne scenarije.
Nam ne bodo pomagali?
Bral sem, dogaja se.
In vztrajamo pri črno-belem filmu.
Ne?
Ja, ne glej me. Sesuli jih bomo.
Dober občutek imam. Pripravljeni?
Kaj bomo pa rekli? -Misliš, da me skrbi?
Alice Kinney je lastnica
in oblikovalka podjetja "Alice Kinney Designs".
Je ...
Potrta in znova samska zguba ...
Ja? -Moja Kalifornijka.
Kako si na rojstni dan? -V redu.
Punci sta šli prvič v šolo.
Si ju poklical?
Ni me treba opominjati.
Prav. Si ju poklical?
Zvečer ju bom.
Rad bi ti zaželel vse najboljše za 40 let.
Saj ni tako grozno, kaj? -Za zdaj je krasno.
Pripravljam se na jutrišnji razgovor za službo.
Saj res. Vso srečo. -Hvala.
Austen, kdaj se boš preselil sem?
Punci me vsak dan sprašujeta.
Ne vem, kaj naj jima rečem. -Tudi mene žre.
Mogoče so našli zamenjavo zame. Kar je dobro.
Potem bi se vse sestavilo.
Austen, čakajo te. -Trenutek.
Alice. -Ja?
Ne bodi huda, ampak pogrešam te.
Fantje, tukaj ste. -To!
Rekel si, naj se resno zavzamemo.
Žal mi je zaradi prestavljanja.
Ta čas je norišnica.
Ni problema. -Prav.
Harry in Teddy Dorsey, George Appleton.
Režiser, scenarist, igralec.
Krasen si bil v "Mad Youth".
Paul je navdušen nad vami.
Jaz sem Jason. -Jaz tudi.
Dva Jasona. Noro, ja. No, sedimo.
Vaš kratki film bi lahko podaljšali v celovečernega.
Res je krasen.
Zjutraj sem si ga ogledal. Poseben je.
To te bo izstrelilo, Teddy. Pojdi na avdicije. -Ja.
George, dober scenarist si. Joan je krasen lik.
Vsi poznamo kakšno Joan. -Hvala. Jane je.
Bi pisal tudi za serije?
Seveda.
Kaj bomo zdaj z našim filmom?
Najprej potrebujemo producenta.
Enega že imamo.
Justinu Millerju je bil všeč vaš kratki film.
Justinu Millerju? -Producentu grozljivk?
Malo bi presedlal.
Zelo je bister in z grozljivkami je veliko zaslužil.
Velik producent je. Vaš film mu je všeč. To je dobro.
Pa ve, da scenarij še ni končan?
Kar je v redu, ker bi ga rad končal z vami.
Tale bi me utopil v žlici vode. -Ne, vedno je tak.
Moti jih edino to,
da je film črno-bel.
Ni problema. Lahko ga ... Pregovorimo.
Lahko najdemo drugega producenta.
Ampak on bi rad snemal z vami. Sodelujte z njim.
Ni problema.
Izvoli. -Hvala.
Si ti Teddy Dorsey iz filma "Mad Youth"?
Nočem, da me oblegajo. -Obožujem te.
Har, pol minutke mi daj za črno-belo težavo.
Zaupaj mi. -Razneslo me bo.
Fanta, rad bi nazdravil.
Na to neverjetno pot ... Živjo, kako? -Živjo.
Ganljiva zdravica.
Ljubim L. A.
Oprosti. -Ni kaj.
Ti je všeč? -Najboljša vizitka doslej.
Hvala. Iskreno povejta.
Se slepim, da je konjiček lahko moj poklic?
Kaj? Ne. -Veliko stvari znaš.
Luštni sta. Ampak bila sem grozna kreatorka in fotografinja.
To ti je pa vedno šlo. -Res je.
Že trinajst let te prepričujem.
Bomo videli. Jutri se dobim z morebitno stranko.
S kom? -Z Zoe Bell.
Jo poznata? -Ne.
Trendseterka je.
Osem ur sem brala o njej po internetu.
Super. -Živčna sem.
Kaj je? -Ne ubij me.
Na jogi sem spoznala luštnega tipa. -Ne. -Ločen je.
Rad bi katero spoznal.
Nisem pripravljena. -Si.
Še pol leta nisva narazen. -To ni tako malo.
Selim se, mučim se z Isabel in z novo šolo.
Na svoje sem šla. Navaditi se moram ...
Punci, rojstni dan imam. Pozabavajmo se.
Od kod si? -Iz New Yorka.
Res? Jaz tudi. -Ne?
Katera četrt? -Upper East Side. Pa ti?
Nič tako nobel. -Oprostite.
Želite? -Dvakrat roze.
Takoj. -Hvala.
Živjo. -Kako si?
Jaz? -Ja.
Dobro. Hvala. -Plačal bi ti pijačo.
Res? -Ampak natakarica misli, da jo bom peljal domov.
Pa je ne boš? -Ne.
Zakaj? -Ker bi se rad pogovarjal s tabo.
Žal te moram prositi za osebno izkaznico ...
Prav, pokazal jo bom. Kaj praviš?
Vzemi to kot poklon.
Harry sem. Dovolj star za alkohol.
Jaz pa Alice. Tudi. Očitno.
Zapirajo. Bi šli kam plesat?
Bi! -Veselica!
Si v redu? -Ja.
Živčna zaradi alkohola. In poljubljanja s tujcem.
Ampak v redu sem.
Pa ti? -Ja.
Ni nekam vroče?
Malo moram počakati. -Bi vodo ali obkladek?
Zelo si skrbna, Alice. Dobra mama bi bila.
Mislim, da bom ...
Ja, ja ...
Živjo! Si že buden? -Ja.
Kako si? -Bolje. -Lepo.
Grozno mi je žal, da si me videla takega.
Nisem te očaral.
V tvojih letih sem kar naprej bruhala.
Ne ravno kar naprej. Razumem pa.
Vseeno me je grozno sram.
Oprosti. -Ja.
Saj sem prišel oblečen? -Ja, ne vem, kako in kdaj ...
Izvoli. -Hvala.
Prijatelja sta očitno šla. Najbrž sta mislila ...
Ne. V dnevni sobi sta. Najbrž je tudi njiju zmanjkalo.
Sinoči smo pa dobro žurali. -Ja.
Si mi oprala majico? -Ja.
Tako ali tako sem prala. Budna sem od pol šestih.
Hvala. -Ni za kaj.
Potem pa grem. -Krasno.
Ampak nikar ne imej slabe vesti.
Jaz sploh ne žuriram več.
Zato mi je koristilo. Zabavala sem se.
Nimava si česa očitati ...
Za rojstni dan si vedno dam duška.
To je kot moje silvestrovo.
Potem sem pa čisto normalna.
Me veseli, da sem ti pomagal spustiti paro.
Zdaj bom pa vstal. -Seveda.
Pohiti. -Prav.
Že prvi teden zamujava pouk.
Opravičila sem se ti. -Pohitita.
Vzemi torbo. -Prav, babi.
Glej, glej ...
Samo torbo vzemi.
Živjo! Kaj pa vedve? Vaju babi ni peljala v šolo?
Kaj se dogaja? Čudna si. -Nisem.
Mojbog! -Alice!
Kaj?
Popravljal mi je nekaj, kar se je polomilo v sobi ...
Iz, lahko Rosie daš pecivo? -Prav. -Hvala.
Mama. Lahko bi me poklicala.
Nisem vedela, da imaš ob sedmih obiske.
Zdaj pa gremo. Hvala za vse, gospa ...
Mojbog.
Znani ste mi. Se poznava?
Od kod neki? -Res ste mi znani.
Žena Johna Kinneyja, njegova muza.
Kdo je pa to? -Mojbog.
Lilian Stewart ste?
To je hiša Johna Kinneyja.
Kako to veš?
Iz sobe z očetovimi stvarmi. Žal mi je.
Izgubil sem se. Obožujem njegove filme.
Ti si Kinneyjeva hči? -Ja. Pa ti?
Grem lahko domov? -Ne še.
Saj je zabavno, ampak sestanek me čaka.
Lahko končamo prizor? -Tudi mi snemamo filme.
Kot vaš mož. -In vsi v L. A.-ju.
Ne morem verjeti. Neresnično je.
Krasna igralka ste. -Par majhnih vlog sem imela.
Strašno zapeljivih, sploh v rumenem bikiniju.
Beži, no.
Si ga slišala, Alice? -Ja.
John je prisedel v "Ma Maisonu".
Takoj mi je ponudil glavno vlogo v "Loli".
Všeč mu je bilo, kako sem naročila pito.
Iti moram. Gre kdo z mano?
Pobom bom naredila zajtrk.
Lahko ti pelješ punci?
Lahko ostanemo pri tvoji mami? -Ja.
Ste takrat prvič igrali?
Alice, utegneš? -Ja.
Mi daš številko ali ...
Harry, zamujam.
Nisem taka, kot si mislil.
Cenim tvoj trud. Koliko si star? Trideset?
29? 28? -Recimo. -Marička!
Punci, v avto! -Prav. Napeta je.
Ne, nisem.
Vso srečo. Mogoče se še vidiva. -Upam.
Pridita, damici.
So prespali tukaj? -Kaj?
Kje si jih spoznala? -Poznaš njihovo mamo?
Tako stara pa nisem. -Mama si pač.
Kako si se potrudila, Alice.
Ja. -Vse je modro.
Našla sem tvojo hišo na spletu, v slogu Hamptonsa je. -Ja.
Sedi malo. -Prav.
Mislim, da sem te zavedla.
V bistvu nimam toliko dela zate.
Vsaj ne za zdaj. -Sem te narobe razumela?
Po telefonu si skritizirala vse.
Prav imaš. Vse me moti.
Iskreno povedano se nisem ujela
z notranjo opremljevalko.
Sprli sva se in sem jo odpustila.
Zdaj iščem koordinatorja dostave in prevzema pošiljk.
Po vsem tem
pa lahko urediva sobe, ki jih ona ni dokončala.
Ti je to sprejemljivo? -Seveda.
Eno sobo lahko začneš takoj urejati.
Krasno. Katero? -Igralnico hčerke Gwyneth.
Mi jo boš pokazala? -Ne utegnem. Oglasiti se moram.
Oprosti, obveznosti.
Pošlji mi e-pošto ... -Sestanka je konec.
Pa se bova domenili ... -Ja.
Marta, pokaži Alice Gwynethino sobo.
Marta! Se lahko sezuješ? Pri tem pa vztrajamo.
Saj te slišim, Rob. Ni treba vpiti.
Jemali ste naše Osončje?
Katere planete?
Merkur, Venero, Zemljo.
Mars, Jupiter, Saturn, Uran, Neptun.
Pluton pa ni pravi planet.
Izvoli. Oprosti, preskočila sem te.
Kaj?
Poslušaj. Nimajo kam, ti imaš pa hišo za goste.
Lahko bi bili pri tebi. -Ne vem, kako jim je ime.
Zakaj ne bi imela zraven treh krasnih fantov?
Lahko ti pomagajo. -Pri čem?
So te oni nagovorili? -Ne, zamisel je moja.
Fantom bi lahko uspelo.
Njihov film je močen.
Si ga videla? -Ja.
Brez ficka so. Če jim ne daš hiše,
se bodo morali vrniti v New York
in pozabiti na kariero pri filmu.
Potrebujejo te. Kaj praviš?
Nikogar ne poznajo. Všeč so mi.
Tvojemu očetu bi bili všeč.
Bodi mecenka. To je dobro za dušo.
Zakaj idealiziraš očeta?
Napumpal je drugo, ko sta bila še poročena.
Zakaj te to tako moti? -Zakaj tebe ne?
Odrasla sem, njega ni več. Zmagala sem.
In če me ne bi spoznali?
Mogoče jo to prst usode.
Mogoče boš nekoč govorila,
da so živeli pri tebi, ko so snemali svoj film.
Samo mesec dni jim daj. -Kaj?
Ali teden. Če ne bo šlo, jih boš pa nagnala.
Na to glej kot na morebitno zanimivo izkušnjo.
Kaj naj rečem puncama?
Saj veš, kako je z Isabel.
To lahko slabo vpliva nanjo.
Kako si prijazna! Hvala.
Rešila si nam življenje. -Ti lahko pomagam?
Ni treba. Kavč se raztegne.
Topla voda ne priteče takoj.
Brisače so v omari.
Krasno. Hvala.
Takoj bom vrgel v stranišče.
Naj bo jasno glede sinoči.
Tu se ne bo žuralo in lenarilo.
Tu se hodi v trgovino,
uči latinsko po pouku in zgodaj večerja.
Lačni umetniki si ne želijo takšnega reda.
Poskusimo se vsaj ne motiti.
Lepo si povedala. -Se lahko pomeniva zunaj?
Alice, začniva znova.
Nisva vedela, da bova živela skupaj.
Saj ne živiva skupaj. -Da bom prebival tu.
Sinoči te očitno nisem očaral.
Se lahko delava, da tistega ni bilo
in se spoprijateljiva?
Prav. Veseli me, da si to omenil.
Ker bomo pač tukaj, s tvojima otrokoma.
Prav, Harry. Prijatelja. -Ki se privlačita.
Ti me privlačiš. Jaz te ne ...
Razlaga ji, da bosta prijatelja.
Kako veš? -Poznam ga.
Se bo vzdržal? -Odvisno.
Zdi se mi, da ji ni prav.
Je. In ta hiša je čudovita.
Čista kot solza in boljša kot vsi moteli.
Ostali bomo do sestanka z Millerjem.
Madona, potipaj rjuhe!
Krasno. Iz česa so?
Stari! -Hudo!
Tega filma ni maral.
Hotel ga je odkupiti od studia.
Živjo, oprosti. Kar prišel sem. Zgodaj vstajam.
Odprto je bilo. -V redu je. -Vleklo me je nazaj.
Si se hecala? To je eden njegovih najboljših filmov.
Se strinjam. Poglej nekaj krasnega. Sedi.
Izvirni scenarij z vsemi pripombami.
Ne? -Ja.
Rada imam njegov rokopis. -Kar mravljince imam.
Zakaj je to tukaj?
Ne bi kje razstavila?
Komaj sem se preselila. Težko se ločim od tega.
Zakaj si prišla nazaj, če lahko vprašam.
Lahko, logično vprašanje je.
Najbrž bi morala znati odgovoriti.
Z možem sva šla narazen. Glasbenik je.
To pomeni veliko zabav. Saj sva se lepo imela.
Postarala sva se.
Pa je še vedno hodil domov ob dveh in smrdel po tekili.
Želela sem rešiti zakon.
Pri 25-ih se za nekaj odločiš,
čez 15 let pa se sprašuješ,
ali bo zaradi te odločitve
do konca življenja tako.
Takrat dojameš, da ne veš.
Ne vem. Razumeš? -Žal mi je za tvoj zakon.
Ampak mislim, da to krasno prenašaš.
Mater, kaj?
Stranka želi, da pridem.
Pa ve, da ima Isabel kitaro.
Prinesem naj ji sveže iztisnjen sok?
Ni to malo čudno? -Je.
Lahko ti peljem Isabel na kitaro.
Avta sicer nimam, lahko pa pomagam.
Resno? -Ja. -Hvala.
Očetov stari avto je v garaži. Znaš voziti z menjalnikom?
Ti je všeč nova šola? -Ne.
Ampak danes ni bilo slabo. Rada pišem.
Učiteljica mi je omenila natečaj za igro.
Izberejo pet iger za jesensko predstavo.
Pravi, naj kaj pošljem, pa ne vem.
Sliši se mega. Le prijavi kaj.
Saj bi rada, ampak potem bi morala tudi igrati.
Pa ne vem, ali to zmorem.
Sliši se kot krasna priložnost.
Ja, ampak daje me tesnoba. Včasih.
Pride in gre. Mogoče je povezano
s kemičnim neravnovesjem nevronov v možganih.
Na spletu sem prebrala.
Oprosti, oglasiti se moram. Bova potem naprej.
Ja?
George, Jason iz WCA. Kako kaj?
Krasno. Kaj bo dobrega? -Dobra novica.
Snemali bomo triler.
Le scenarij je treba predelati.
Všeč jim je, kako pišeš.
Res. Se lahko dobimo? -Hvala. Res ...
So res rekli, da jim je všeč? -Ne, ampak se vidi.
Je to drugi Jason? -Živjo, ja.
Živjo. Naj se pomenim s fantoma, pa vaju pokličem.
Nič ne bo narobe, če se prebiješ sam.
Da nekaj zaslužiš.
Sklical bom sestanek.
Lahko vsaj premislim? Jason? Drugi Jason?
To zveni mega. -Kar, ne?
Ampak ne vem, ali sem pripravljen delati sam.
Žal ti bo. Sliši se kot velika priložnost.
Dobro si to izpeljala.
Igralnica bo prilagojena tvojim letom.
Manj rožnata.
Vigvam in vreče so super.
Oprostita, da motim. Čav, Dexter.
Alice, utegneš? -Seveda.
Zamujam na dogodek.
Varuška je obtičala v gneči.
Jo lahko, prosim, počakaš?
17. 15 je ... -Vem, plačala ti bom.
Nimam druge možnosti. -Ni treba plačati.
Hvala.
Alice te bo čuvala, dokler ne pride varuška. Papa!
Jo lahko skopaš na hitro?
In spustiš Dexterja ven. Hvala.
Prav.
Ja?
Kdaj si mi nameravala povedati za tri tujce?
Oprosti. Res bi morala. -Si začela oddajati?
Kaj? Ne. -Kje si jih spoznala?
V ... Ne napihuj zadeve.
Samo kratek čas bodo tu.
Mamina zamisel.
Menda vozijo Isabel na kitaro.
Nočem, da se tvoji gostje družijo s puncama.
Ni mi prav, da nisem tam.
Zakaj potem ne prideš?
Saj bi ju rad videl. Pa ne morem nikamor.
Pogajam se s pevcem, ki bo ta teden v Miamiju.
Menda je novi Sam Smith. -Ne?
Ampak kmalu pridem. Obljubim.
Ne zmajuj z glavo. -Saj nisem. Končati moram.
Pridi, kadar boš utegnil. Se vidiva.
Živjo. -Živjo, mama.
Živjo. Lačna sem kot pes. Krasno diši.
Skuhal sem, ko si delala. Bo v redu?
Ja, seveda. -Sijajno.
Živjo. -Živjo.
Isabel, nekdo rabi margarito.
Hvala. Pozabi, kako se jo naredi.
Večerja je gotova.
Neseva krožnike ven? -Zakaj?
Boš videla. Pridi. -Kam gremo?
Ne smem povedati.
"Znana si mi.
Pravkar sem prispela. -Od kod?"
Hoj. -Čav.
Ti pomagam? -Prosim.
Hvala za tole, Harry. -Hvala tebi.
Resno.
Hčerki nista videli veliko dedovih filmov.
Krasni sta. Čestitam ti zanju.
Hvala. Navezali sta se na vas.
Všeč jima je moška energija.
Hiša je res precej rožnata.
Samohranilstvo ti gre dobro od rok.
Najbrž sploh ni tako preprosto.
Pri tebi se zdi vse mogoče. To naredi vtis.
Mislim, da si zelo pogumna, da si obrnila nov list.
Ne poznam tvojega moža,
ampak očitno je nor, da te je spustil iz rok.
Kam dam kozarec? -Tja.
Omarico je treba popraviti. Nehaj zardevati.
Prečedna si, kadar zardiš. Ne bom zdržal.
Imaš izvijač?
Hvala. Ta omarica se nikoli ni zapirala.
Lahko naredim še kaj?
Ti sestavim kaj iz Ikee?
Tega ne bi smela. -Vem. Ampak popravil sem ti omarico.
Veš, da sem stara 40? -Predvideval sem.
Prav. Ne vem, ali si kdaj hodil s tako staro
mamo dveh otrok.
Zjutraj mi hodita v posteljo. Takrat moraš proč.
Včasih prideta sredi noči. Ne smeta te videti.
Ni problema.
In ...
Alice? -Ja? -Živčnega me delaš.
Ni videti. -Nočem se kregati.
Hvala, da ste prišli v soboto.
Jutri letim v Šanghaj.
Bi še kaj? -Hvala, Maya.
Krasno izgleda. -Dober tek.
Naravnost bom povedal. Slovim po grozljivkah.
Vseeno mi je bil všeč vaš film brez trupel in zombijev.
Res je dober. -Veseli nas, da vam je všeč.
Ampak iskreno povem,
da bi snemal samo tri vrste filmov.
Ženske komedije. -George obvlada ženske like.
Kot v našem filmu.
Ni ravno ženska komedija.
Se strinjam. Vem, kaj bi vam bilo lahko všeč.
Kaj pa ljubezenska zgodba z najdenim posnetkom? Novost.
Zakaj bi kdo našel njun posnetek?
Zakaj bi se sploh ... -Snemala? -Ja.
Ne vem. Predlagam pač.
Pa še klasične filme imam rad.
Res dobre. Kot so jih snemali včasih.
Takega bi radi posneli.
Ja? -Ja.
Krasno. Potem bomo posneli izvrsten film.
Kje si s scenarijem? -Na polovici.
Dobro napreduje. -Prav.
Nekaj pripomb imam na vaš kratki film.
Oglasiti se moram. -Vi kar.
Ja, dobil sem e-pošto.
Kaj počneš? -Tiho, moram prebrati.
"Dogajanje naj bo nekje na jugu. Kot v 'Ostrostrelcu'?"
Dogaja se v Brooklynu. -To piše?
Ja. -Nazaj gre.
Za plesni prizor piše: "Channing"?
George. -Kaj pravita?
Oprostita. Še nekaj.
Si v redu?
Zanimive zamisli. -Na primer?
Rad bi nam pomagal posneti film.
Parodija filmarja je. -Bedarije je kvasil.
Kaj vama je? Znan je in verjame v nas.
Jaz pa čedalje manj.
Prvi sestanek je bil.
George, poglej me. Skupaj držimo. Prav?
Ne bo se dogajalo na jugu,
ker juga ne poznamo. -Prav.
Kaj počneš? -Nisem še plaval tu.
Boš kar ... -Plavat grem.
Veš, da to dolgo traja?
Pisal bom tako, kot smo hoteli.
Med nama: Dobil sem še eno delo.
V prostem času. -Res?
Ja, studio mi je nekaj ponudil. -Ne? Kaj?
Pridita!
Samo ne povej Harryju. -Ne bom.
Žrlo bi ga. -Za kaj gre?
Za predelavo trilerja. Za denar in za rezervo.
Mogoče le nismo trije čudežni dečki.
Harry nas že vidi v Cannesu.
Jaz bi pa še kaj zaslužil.
Nočem biti v državi, ko mu boš to povedal.
Moral boš stopiti iz bratove sence.
Nimava takega odnosa kot vidva.
Ti je prav, da spi z Alice?
Samo jaz se ne slinim za njo.
Pustiva to. Same težave bodo.
Ko si bo kateri premislil,
bomo morali iskati drugo stanovanje.
Zdaj si ga bom lahko privoščil.
Rad se družim z njeno družino.
Prej ali slej bomo morali stran. -Ne pa še danes.
Attica!
Se strinjam. Dialoge je treba ...
Izdihnite. Sprostite se. Krasno.
Ne smemo jih motiti.
Pa kaj še. -Prav.
"Namaste." Teddy sem. Živjo.
Kaj pa druga dva?
Teddy je bil informatik.
Postavlja mi spletno stran.
Prisrčen je.
George pa se je ujel z Isabel.
Prijavila je svojo igro na natečaj.
Krasno zanjo.
Hočeš reči,
da imaš brezplačno varuško, računalnikarja in še seks?
Ne pritožujem se.
Pripelji Harryja jutri k meni.
Kaj? Ne.
V resnični svet,
brez polmraka in mehkih rjuh.
Nisva še tam.
Krasna priložnost, da predstaviš svojega fanta.
Saj ni moj fant. -Kaj pa?
Ne vem. Premlad je. Prenerodno bi bilo.
Moški imajo radi mlajše ženske.
Pa jim ni nič nerodno. -Res je.
Pripelji ga. -Prav. Mogoče ...
Takoj bom. Zakaj so vrata odprta?
Je Zoey doma? -Kmalu se vrne.
Želite?
Blazini za igralnico imam. -Dajte ju meni.
Vi pa ste? -Njena notranja opremljevalka.
Res? Tudi jaz sem njena notranja opremljevalka. -Aha.
Rekla je, da se ne strinjata. -Ja.
Odpoved sem dala, pa me je rotila, naj se vrnem.
Nisem je mogla zavrniti.
Nisem vedela, da ima drugo. Rekla je, da je obupana.
Kaj je pa tebi rekla?
Čisto je bila navita.
Da ima drugo dekoraterko raje,
ker že leta sodelujeta.
Morala bi me poklicati, pa me ni.
Zaman sem se mučila.
Zlagala sem ji kavbojke. -Kaj boš vzela?
Zdravilo za tesnobo. Samo polovičko. Nikoli podnevi.
Velika polovička ...
Prej bi morala dati odpoved.
Ja, krasno.
Alice, ta ženska je očitno grozna.
Zmogla boš, vse bo v redu.
Obljubiš? -Ja. Poglej nas.
Kaj počnemo tukaj? Vse ima svoj razlog.
Pozabi na Zoey in pojdi naprej.
Tvoja spletna stran deluje.
S Pinterestom, Facebookom in Instagramom.
Deluje? -O, ja.
Marička! Krasno, Teddy. Hvala.
Justin je klical. Mogoče ima producenta za film.
Ne? Super.
Jutri se dobimo z njim.
Jutri zvečer potem ne moreš?
Le kratek čas. Si imela kaj v mislih?
Ja. Tracey vabi na večerjo.
Lahko bi šel z mano, če te zanima.
Z veseljem. -Res?
Rad bi šel kam s tabo.
Vse to doma je super, zmenek bi pa tudi koristil. -Prav.
Se dobiva po sestanku. -Prav.
Kaj si pa oblečem? Bo nobel zabava?
Ne. -Dajva še enega.
Vedela sem, da mi krade revije.
"Še eno rundo je naročil. Kmalu pridem."
Si v redu? -Ja.
O čem se pogovarjate?
Lahko vstopim?
Alice, oprosti za včeraj. Zavleklo se je.
Justin je povabil vse mogoče. In govoril kot dež.
Mislim, da bo priskrbel denar. Nisem ga mogel kar pustiti.
Saj je poravnano. -Mene si pa lahko pustil?
Ne. Nisem vedel, kaj naj. Obtičal sem tam.
Veš, kaj? Vseeno mi je, kaj je bilo.
Prizadel si me. Nočem se tako počutiti.
Ne dovoli, da trapast večer uniči, kar imava.
Kaj pa imava? -Tega ne veva ne ti ne jaz.
Ti si rekel, da se ne smeva zaplesti.
Potem si popravil omarico in me poljubil.
Skratka ... Dovolila sem ti.
Ampak enkrat se moram zdramiti. Zdaj se bom.
27-letni mulc si, Harry. Vznemirljiva leta. Super si.
Lahko boš res krasen tip.
Ampak 27-letniki radi kaj zamočijo. Tako pač je.
Tudi jaz sem bila toliko stara.
Ampak ne morem urejena sedeti na zabavi
in čakati nekoga, ki ga potem ni.
Kar koli je že bilo, se mora nehati. Prav?
Vem, da se mora. Ker pač vem.
Harry, rekel si, da se prideš igrat.
Ja. Samo hipec še, miška. -Prav.
V redu. Zafrknil sem. Nisem pomislil, kaj bo.
Se ti lahko danes odkupim? -Zvečer grem ven.
Kam? -Na zmenek.
Na ... -Zakaj pa ne?
Izbrali so mojo igro!
Sem vedel! -Jaz pa ne.
Hudo! Bravo.
Te lahko nekaj prosim? Lahko rečeš ne.
Te motim? Delaš za druge?
Ja, nič hudega. Kar povej.
Bi šel na oder z mano?
Na oder? -Ni treba igrati.
Samo za kulisami bi stal.
Učiteljica nima nič proti.
Rekla sem ji, da si kot moj terapevtski kužek.
Če bi me zvilo ali bi padla skupaj.
Iz, v čast mi bo. Pridem.
Brata niso našli. Zato ne plujem več.
Sprijazniti se moram.
Kaj pa počneš? Kori ni dobro vedela.
Gradbinec sem bil.
Podirali smo lepe stavbe in gradili grde.
Boš spil to? -Ne, kar daj.
Si gledala posnetek o umetnosti sreče?
Všeč bi ti bil. -Je tako očitno?
Nisem tako mislil. Mene je zelo ganil.
Zato sem pred osmimi meseci pustil službo.
Kot Jerry Maguire. -Obožujem ga.
Preselil sem se na Bali,
pa sem se vrnil zaradi malarije.
Zdaj iščem staro službo.
Sir Thomas Browne je rekel: "Najbogatejši sem.
V meni je ... " -Madona!
Moja sovražnica je tam. -Zakaj jo sovražiš?
Zraven Sarah stoji.
Bogata in potrta.
Ogovorila jo bom. -Raje ne.
Pa jo bom. -Alice, nikar.
Grem. -Alice ... Prav.
Živjo, Alice. Ježeš! -Živjo, Zoey.
Kaj pa ti tukaj? -Na zmenku sem. Z moškim.
Lepo. Moj mož Rob.
Alice. Pomagala mi je doma.
Me veseli. Jaz sem sužnja tvoje žene.
Ne bi tako rekla. -Ne?
Si bila prijaznejša
z mano ali z labrapudlom?
Labradoodlom. -Pa že.
Kaj je? Ti ni dobro?
Dexterja oponaša. -To pa ni lepo.
Iz zavetišča je. To ti zamerim.
Malo si se napila. Sramoto si delaš.
Jaz? Zanimivo.
Po navadi se ti sramotiš. Ni res, Bob?
Dovolj bo, Alice. Jutri te pokličem.
Ne bom več delala zate, ker me varaš z dekoraterko.
In ker si grozna oseba. Opravili sva.
Krasno. Opravili sva.
Hvala.
Grdo.
Ojej.
Mi poveš, kaj je bilo?
Napila sem se ga. Zelo sem bila nesramna.
Potem sem zagledala Zoey Bell v kimonu ob čednem možu,
pa se mi je skegljalo.
Kristus bog! Si dala odpoved? -O, ja.
Zakaj si nocoj tako nataknjena?
Kriv je frontman vaše skupine.
Tega sem se bal. Tako vpliva na ljudi.
Povem ti nekaj o Harryju. Zato, ker ga imam rad.
Včasih dela kozlarije, ker ne zna drugače.
Verjemi.
Veš, zakaj ste moški drugačni?
Vi kar naredite, kar hočete.
Ženske pa pomislimo na posledice, čustva, pluse in minuse ...
Sezname delamo. Moški pa kar ukrepate.
Ti ne, George. Eden od dobrih si.
Hvala, Alice.
Tak si kot ženske.
Reci, da ga tudi ti vidiš.
Austen, kaj pa ti tukaj? -Že ure te kličem.
Kje si bila? Kje sta punci?
Pri moji mami. Čakaj. Ponovila bom.
Kaj delaš tukaj? -Mater, Alice. Ne vem.
Norim. Nisem razsoden. Je to eden od njih?
Živjo. -Čav. No ... Živjo.
George Appleton. -Živjo. -Krasno družino imate.
No, kar pomenita se. Grem ... Prav.
Kako lepo je biti tukaj.
Lepo si prenovila! Čisto v svojem slogu.
Hvala. -Osupljivo.
Se spomniš, kako si me pripeljala k očetu?
Ja. Pred sto leti. -Drugačna si.
Res? -Sproščena. Krasna si, AI.
No, prav krasen večer je bil ...
Moral sem priti. Saj razumeš, ne?
Trije tujci živijo pri moji družini.
Nisi se mi več oglasila.
Tudi punci ne pokličeta.
Kje so vilice? -V predalu.
In si prišel nenapovedan?
Lahko bi vsaj sporočil,
da se pripravim in povem puncama.
Saj sem hotel. -Tebi je prav.
Bal sem se, da mi ne boš dovolila priti.
Saj te ves čas vabim.
Ko si šla, je izginil občutek, da sem te razočaral.
Prijalo mi je. Nekaj časa.
Potem sem pa dojel,
da je najboljši del mojega življenja na drugem koncu države.
Ostal sem sam v naši hiši. Smeh ne odmeva več.
Ni več skupnih kosil. Otroka ne skačeta po postelji.
Pogrešam najino družino.
Zato sem priletel.
Da ti to povem v obraz. V tvoj prelepi obraz.
Zakrpajva odnos. Ne obupajva.
Kar narisal se je? -Mislim, da nas rabi.
Ga boš stresel iz hlač?
Čisto skupaj sedita.
Oče njenih otrok je.
Ne rabi ga več.
Je lep? -Je zguba?
Ne vem. Clarku Gablu je podoben.
Nevaren je pa kot Sean Penn.
Križanec med Gablom in Pennom? Tja grem.
Harry, tega res na rabi. -Kako veš?
Mater, v sobo za goste ga pelje. Prespal bo.
Hvala za posteljo.
Pijana sem. Zjutraj mi bo žal.
Tako pijana pa nisem. Lahko noč, Austen.
Resno sem mislil. Boš vsaj premislila?
"Se lahko pomeniva? Prosim!"
Dobro jutro. -Živjo.
Sedi, prosim.
Harry. -Austen.
Zakaj je prišel?
Naj ga pošljem v hotel?
Kaj išče tukaj? -Tri dobre razloge ima.
Sebično je kar tako priti.
Austen je tak.
Ne izogibaj se me. Se lahko vsaj pomeniva?
Punci! Uganita, kaj je. -Kaj?
Oči! -Dobro jutro.
Lepo vaju je videti. -Ne morem verjeti.
Kako si zrasla, Rosie! Kot manekenka si.
Iz ... Krasne superge. -Kdaj si prišel?
Sinoči. Presenetiti sva vaju hotela.
Lepo te je videti, Lil. -Živjo.
Čedna kot vedno. -Norec.
Na telovadbo moram. Letim.
Se slišiva, Ally. -Prav.
Še si luštkan.
Gremo jest!
Neke lepe mesečne noči smo šli z večerje
skozi vasico pri Saint-rémy-de-Provenceu.
Pa smo narobe zavili. In na lepem ...
Oh, to sem pa pozabila. -Pride čudna gospa.
Porinila me je in zgrabila mamino torbico.
Vajina mama pa na vrat na nos za njo!
Skočila je vanjo in jo podrla na tla.
Zabavno, mami.
Nisem skočila in nisem je podrla.
Nista bili na tleh? -Ja ...
Mama se je super odzvala. Ko bi jo videli!
Čudovita je bila. -No, ne vem ...
Si povedala očetu za igro? -Ja, zelo zanimivo.
Nič se ne čudim. Krasno piše.
Jo boš gledal? -Kdaj pa bo?
Naslednji petek. -Ja.
Če bom lahko tako dolgo tu, bom.
Rad bi prišel. -George ji jo pomaga postavljati.
Sem ti rekla, da so filmarji? -Ja.
Kako vam to uspeva? Veliko discipline zahteva.
Ker je vse odvisno od sreče.
Ja, in od nadarjenosti. -Tako. Veliko sreče.
Gremo potem na večerjo? -Ja!
Kot včasih. Hec bo, ne?
Kamor bosta hoteli. -Mami, lahko?
Ob osmih bomo nazaj. -Prosim!
Prav.
Samo trenutek!
Živjo. Vem, da se me ne tiče.
Ampak samo preverjam, ali si v redu. -Ja. Pridi.
Vse je v redu.
Austen zdaj govori to, kar sem vedno želela slišati.
Ampak zelo je preračunljiv.
Lahko malo vstopim? -Ja.
Živjo. Nisem vedel, da si tukaj.
Nočem biti predrzen ... Mimogrede, krasna si.
Res je. -Hvala.
Za punci me skrbi. Poznam take tipe.
Kar nariše se,
hlini očeta leta
in izgine nazaj domov. Kaj bo potem z Iz?
Alice, govoriti moram s tabo. -Mater!
Lahko pozneje? Zdaj ne utegnem.
Med nama je vse narobe.
Krasno izgledaš in dišiš. Lahko vstopim?
Imaš brufen? Nisem vedel, da imam občinstvo.
Zdaj res ne utegnem, fantje.
Jaz nisem povabljen?
Nič ni. Še nikoli ni bilo takšne gneče.
Pozni bomo. Fantje, drugič se bomo pomenili. Saj bo.
Adijo. Lahko noč. Prav.
Lahko noč, otroci.
Ne maram ga.
Rosie bi morala v posteljo. Jih pokličemo?
Zakaj se je poročila z njim? Zapestnice nosi.
Najbrž je bil očarljiv, ko je bil mlad. Kulski naglas.
Ravno smo se ... Žal mi je.
Ste se zabavali?
Ja, pojedli smo lazanjo.
Kako ste se imeli? -Punci sta se zabavali.
Pa ti? -Jaz tudi.
Še kozarček bomo. Prideš k nam?
Sesuta sem. Spat grem. Lahko noč.
Lahko noč. -Lahko noč.
Saj ne hodi spat pred polnočjo.
Hvala. Tega nisva hotela vedeti.
Lahko noč. Se vidimo zjutraj.
Rada te imam, oči. -Jaz pa tebe, lepotička.
Lahko noč.
"Seže po sliki, ki počasi lebdi v zraku."
Georgie, producent se bo dobil z nami v petek.
Po sestanku gremo na Isabelino predstavo.
Krasno. Čakaj. -Pomiri se.
Rad bi ti pokazal članek o tipu ...
"Počasni posnetek ... " Kaj je to?
Pišeš nekaj drugega? -Naj ti pojasnim. Ja.
Kako moreš? Saj končujemo svoj scenarij.
In hkrati delaš še nekaj?
Ja. Sam si rekel, da smo člani ekipe.
Jaz bi rad bil malo tudi sam svoj šef.
Agenti se strinjajo. -Skratka, ti si umetnik.
Jaz samo praskam denar in režiram.
Zaradi mene smo tukaj.
Tega nisem rekel.
Pa greš na svoje in skrivaj fušaš.
Drek, George.
Vseeno delam za naš film.
Samo malo bi zaslužil,
da bi šli iz zmede, ki si jo povzročil tukaj.
Ne moreš spati z njo in se igrati s puncama.
Ne gre tako.
Zapusti možgane medicini. Osupljivi so.
Tega ti ne bom dovolil.
Zatrapan si v Alice. Zato si hud name.
To sva se že šla. -Nisem zatrapan.
Samo všeč sta mi njen obraz in osebnost.
Hoj.
Kaj je, fanta? -Kaj je? Kaj imaš?
Besedilo za avdicijo za neko serijo.
Dobro, ne? -Sijajno, Teddy.
Oba si iščeta službo?
Zakaj nisi vesel zanj? -Ne gre za to.
Zakaj mi nisi povedal?
Saj še nimam vloge.
Zakaj ne bi hodil na avdicije? -Srečno obema.
Pokliči me po oddaji. Bedel bom. Hvala.
Živjo. Lahko prisedem?
Je vse okej?
Harry je odšel, videl sem. Videti je bil jezen.
Oprosti, ne bi o tem. Vse je v redu.
Ampak to je moja hiša. Z mojima otrokoma in ženo.
Menda lahko izvem za težave.
Z vsem spoštovanjem.
Alice se ne bi strinjala, da sta hiša in ona tvoji.
Otroka pa sta, ne? Se strinjaš s tem?
Zakaj si sploh prišel? -Zapleteno je.
Pri tvojih letih tudi jaz ne bi razumel.
Vseeno povej.
Včasih se moraš umakniti od vsega, kar imaš rad,
da dojameš, kako to potrebuješ.
To pa res ne velja za ženo in otroke.
Kaj bi rad od mene? V vsakem primeru me boš sovražil.
Če nama uspe rešiti zakon,
in na dobri poti sva,
bo tale vaša umetna družinica razpadla.
Misliš, da Alice hoče to? -Ne ve, kaj hoče.
Zakaj pa to? -Za Alice!
Nočeš tega. Boksati znam.
Oprosti.
Tepel bi se, stari? Pa se dajva.
Je tvoj zabiti brat spal z mojo ženo?
Bodi mož in povej. -Bolje nam je brez tebe.
Vam? Kaj pa govoriš?
Mojbog!
Kaj se gresta?
On je začel! -Kaj ti je, Teddy?
Čakajte. -Malo se pomirimo.
Nevaren je! Tu živijo otroci!
Noro, Alice. -Prehudo je.
Nisem hotela tega. -Se strinjam. Oditi mora.
Drugam boste morali,
da spet normalno zaživimo.
Čakaj ... Alice? -Žal mi je, fanta.
Prav si naredila, AI. -Dobro te je kresnil.
Alice, poglej me.
Mojbog, kako sem te pogrešal. Nisem znal živeti sam.
Kaj se greva, Austen? -Najin odnos je nerazčiščen.
Enkrat ga morava razčistiti.
Morala bi ... -Ločila bi se.
Ne razumem. -Ločitev hočem.
Nočem biti več tvoja žena. -Vem, kaj to pomeni.
Mislil sem, da še nisva pripravljena ...
Ti si pripravljena. -Ja. Prav zares sem.
Prav.
Kreten sem. Krasne karte sem imel in izgubil.
Vse se je izteklo, kot se je moralo.
Če bi obstajal kanček upanja,
bi ti poskusil spet zlesti pod kožo.
Upam, da je tu. -Mora biti.
Samo še Justina pozna tukaj.
Kako me boli ...
Se lahko pomenimo? -Če bosta zoprna, ne.
Kakšen pa si? -Austena sem na gobec.
Umetnik. Pridita.
Je Alice to videla? -Ja. Vrgla nas je ven.
Res? -Ja.
Austen je pa ostal? -Ja.
Sta lačna? Ostal je ... -Harry, opravičila bi se ti.
Ne bi smela imeti skrivnosti.
Ne bosta "nobuja"? -Bom.
Kaj je to? -Suši.
Bala sva se, da boš mislil,
da ne verjameva več v film.
Saj mislim to. -Ne bova obupala, stari.
Drugo delo je skoraj končano.
Če Teddy kaj najde, bomo že kako.
Prav ima. Uspelo nam bo.
"Nobu ... "
Tukaj sta. -Je očka v redu?
Ja. Samo modrico bo imel. Prespal bo. Saj bo v redu.
Hudo mi je, da sta morali to videti.
Se bo preselil sem? -V mestu bo živel. Krasno bo.
Ampak ne z nami.
Kje so pa fantje? So odšli?
Za zmeraj? -Mislim, da.
Jih ne bova več videli?
George bi moral priti na predstavo. -Poznam ga.
Prišel bo, verjemi.
Za vaju ne vem,
jaz se pa veselim, da bomo spet same.
Ne sliši se slabo. Malo miru in tišine se bo prileglo.
Prav. Rada vaju imam.
"Povsem navaden dan se je končal čisto nenavadno.
Konec." -Krasno.
Ta del mi je všeč. -Meni tudi.
Živjo. -Živjo.
Pridi. -Smem?
Seveda. -Nisem poklicala ...
Selimo se še. -Krasno stanovanje.
Sta fanta tukaj? -Ne.
Takoj prideta. Jaz bi te moral obiskati.
Ampak zaradi Austena ...
Odšel je. -V New York?
Ne. V L. A.-ju je, ampak ne z mano. Ločila sva se.
Krasna odločitev. -Ja.
Alice, prej bi ti moral to povedati.
Grozno mi je žal, da sem te pustil čakati.
Tisti večer sem si stokrat prevrtel v glavi.
Še vedno ne razumem, kako sem lahko to naredil.
Sploh jaz.
Ena od mojih petih najslabših odločitev.
Pa je bilo več čudnih.
Precej boljšega moškega si zaslužiš.
Večina to tako reče, jaz pa resno mislim.
Resno mislim.
Preden sem te spoznala,
sem bila osamljena in prestrašena kot še nikoli.
Zaradi norega spleta okoliščin so se ti občutki ob tebi razblinili.
Vedno ti bom hvaležna za to.
Odkar vas ni več, se poskušam znajti.
Pa sem dojela, da vas zelo pogrešam.
Mi pa tebe. Kar naprej te omenjamo.
Kako lepo je to slišati!
Presenečenje! -Hej!
Živjo! -Madonca, Alice!
Rože?
Pri tebi so bile tako lepe, da smo si jih kupili.
Naj ti pomagam. -Hvala.
Kje je kuhinja? -Tukaj.
Kako je Iz? Dopisujeva si. -Povedala mi je.
Komaj čaka na jutri.
Ti je povedala, da meditira? -Ne. Krasno!
Naj jih dam v vazo. Jo imate?
Nimamo.
Dobite jo za vselitev.
Fantje. -Justin.
Kar koli že bo, krasen film bomo posneli.
Ne bodo pozabili nanj, še preden se bo končal.
Imamo pamet, srce in upamo si.
Ja. Pridite. Krasno bo!
Sem vedel, da ti bom prirasel k srcu.
Živjo. Tukaj smo. Ja. Ni problema.
Malo zamujajo.
Prav. Zdaj pa bo.
Živjo, mama. -Živjo.
Čav. -Čav.
Kako je bilo pri očetu?
Krasno. Večerjali sva palačinke.
Saj pridejo.
Fantje, vaš scenarij mi je všeč.
Razumem, kaj bi radi povedali.
Ampak lahko bi bil še boljši.
Prav. Kako?
Bolj vznemirljiv in poln akcije.
Sam bi lahko zbral ekipo
in izpeljal velik rop.
"Oceanovih 11"? -Tako je.
Točno to bi rad. -Sam ni tak lik.
Krade, da se preživlja. -Malo bi ga navili.
Lahko ga igra tisti iz "Iger lakote".
Igral ga bo Teddy. To sem ti že omenil.
Krasen je. -Aja. Ti si ta Teddy.
Ja, nekaj ti bomo že našli.
Justin, zaupam ti. Zelo ste nadarjeni.
Ampak film je premajhen in preveč ljubek.
Ne. -Iti moramo.
Čakajte. -Hvala za vaš čas, ampak res moramo iti.
Na nastop neke 11-letnice moramo.
Zavrnili bi nas radi,
ker sploh niste razumeli scenarija,
zato tratimo čas.
Ampak mislim, da se motite.
Teddy je zelo nadarjen igralec.
George pa razume ljudi.
Kako razmišljamo in počnemo, kar počnemo.
Obožujemo filme. Če boste vložili v nas,
vas najverjetneje ne bomo razočarali.
Warren, imate pred hotelom kak avto?
Krasen si bil! Res! -Si prepričan, da hočeš to?
Ja, denar bomo že našli. Misliš, da me skrbi?
Samo dihaj. Saj zmoreš.
Žal mi je. Zaprto je. -Kaj?
Nihče ne sme noter, ko se začne predstava.
To je samo šolski nastop.
Zapreti bi moral ob šestih, zdaj je že petnajst čez.
V zaodrje moram.
Moje dekletce bo čisto iz sebe.
Me ne zanima.
Oprosti, stari!
Mogoče bi lahko igral v akcijskih.
Šibaj!
Krasna boš.
Sledi igra "3 + 3" Isabel Blume.
Teddy. -To je ona.
Drek! Mater.
Živjo. -Živjo.
Oprostite. Mimo moram.
Nekega ... Oprostite.
Daj, daj ...
George? -Ja.
Hvala bogu.
Kdo pa ste? -Gdč. Avery.
Gdč. Avery? -In George.
Ja. -Pridi.
Od tu te lahko vidi.
Nekega ...
Isabel!
Zmogla boš.
"Povsem navaden dan se je končal čisto nenavadno.
Najbrž je bilo nekaj v zraku,
čeprav je bilo, kot po navadi,
vroče in sončno v mojem novem mestu,
v nenavadno lepem Los Angelesu.
Čeprav to sploh ni pravo mesto."
Uspela je, ne? Za šolsko predstavo.
Uspela je. -Absolutno.
Sezula si jih. -Stoje so ti ploskali.
Nekatere mame so celo jokale.
Še jaz sem hlipal.
Ko si pravila o odraščanju v New Yorku ... Resno.
"V mestu, ki nikoli ne spi, je zaspala ob pol devetih."
Tako. -Krasno.
Ta, ki je igral očeta, je bil super. A ni govorilo o nas?
Saj je govorilo o nas, ne? -Gledališka detektivka si.
Prevod: RETAiL Tehnična Obdelava: BLiNK.si
VŠEČKAJTE NAŠO FACEBOOK STRAN: Crazy Srbin Production